Vent!
Det kommer noen.
Rolig.
Du er på en strand ved solnedgang. Den røde solen går ned i havet.
Du enser ikke hvor du beveger deg. Du kommer nærmere vannet.
Sanden under føttene dine løsner.
Du vender blikket mot horisonten, og solen er forsvunnet.
Det går plutselig opp for deg -
- at sanden her er helt ulik all annen sand du vet om.
Du synker nedi til anklene når du går.
Til leggene. Til hoften.
Du snur, men nå kan du nesten ikke bevege deg.
Jo mer du kjemper, jo dypere synker du.
Du er nedi til brystet.
Den kleber seg til deg og vil ikke slippe taket.
Det er for sent. Du kan ikke komme løs.
Sånn var det for oss i Vietnam.
Det var i 1963. Den kalde krigens varmeste tid.
Jernteppe, missilforsprang, ettergivenhet overfor kommunismen.
RAND, USAs førende tenketank, rekrutterte eksperter -
- som simulerte alle tenkelige konflikter for hæren. Krigsspill.
Hvis Sovjet vil matche våre tropper i Tyskland, får vi et dødpunkt.
Glem det. Tyskland er dekket.
Russerne vet det. De vil stå klar med mellomdistanseraketter.
Vi omgår dem. Vi fordobler antallet Jupiter-missiler i Tyrkia.
- Det er for forutsigbart. - De skal ha klar beskjed.
- Ellers får vi tredje verdenskrig. - Risikoen er for stor.
Risiko!
Bruk risiko. Tvang. Trusler. Bløff. Det er grunnreglene i all spillteori.
Man får ingenting ut av å handle rasjonelt i en konflikt. Skap tvil.
Få dem til å frykte at dere ikke har noe å tape.
Det særegne ved trusler om bruk av a-våpen er at de gjør folk til kujoner.
Ikke mye er verd den prisen.
John Foster Dulles hadde utrolig nok rett.
Man skal gå til grensen uten at krigen bryter ut. Utpressing er bra.
Hiroshima gjorde USAs trusler om å bruke a-bomber mer troverdige.
- Og kostet masse japanere livet. - Og reddet masse amerikanske liv.
Og avsluttet krigen. Vi vant.
Du overlistet alle og gjorde dem dritsure, og det vet jeg at du nyter.
Men alt dreier seg ikke om deg. Det er en ære å være her hos RAND.
De er dine kolleger. Prøv å arbeide sammen med dem en gang iblant.
Men teoriene dine er gode. Du burde gjøre dem mer levende.
Hvorfor fortalte du ikke om han med bomben? Politiet grep ikke inne -
- fordi han var klar til å sprenge seg selv og alle andre i luften.
Det passer fint til teoriene dine. Som du bør utbygge.
Vanvidd som redskap eller våpen. Hvem ville skoleeksempelet være?
- Hitler. - Glimrende.
Vietcong er en geriljastyrke. De bruker tradisjonell sjikanetaktikk.
Raske angrep. Fremragende utnyttelse av terrenget til bakhold.
Forskjellige slags feller.
De støttes av den mer drevne nordvietnamesiske hæren -
- som sendte den franske hæren på flukt ved Dien Bien Phu.
VC og NVH foretar innfall lenger og lenger mot sør med stort hell.
Mitt høyeste ønske var å tjene mitt land.
Alt jeg gjorde, siktet mot det målet. Harvard, Cambridge-
- marineoffiser, ph.d.-avhandling, jobb hos RAND.
Det var et berusende sted, men jeg følte meg konstant rastløs.
- Hva leser du? - Bernard Fall. Vietnam.
Vi lister rundt i Sørøst-Asia uten overbevisning og uten mål.
Russerne og Nord-Vietnam undergraver Sør-Vietnam.
- Jeg har lest rapporten din. - Og?
"Vanvidd som politisk redskap." Hvordan kom du på det?
Den er skarp. Den er provoserende.
Den er farlig. Det er en god rapport.
Jeg er frustrert, Harry.
Se selv. Jeg er gått i stå.
Da vil det glede deg at rapporten fant vei til viseforsvarsministeren.
- John McNaughton? Hva syns han? - Ikke dårlig, sa han.
- Forsto han den? - Neppe.
Og det er sikker derfor han har bedt deg komme og arbeide for seg.
Takk.
Dette er din avskjedsfest, og du er hedersgjesten.
Kan du ikke late som du morer deg?
Skal vi ta litt salat?
Trenger du hjelp?
Er det noe galt?
- Hvordan går det med pakkingen? - Jeg har pakket tingene dine.
Jeg sa jo at jeg ville hjelpe med det.
- Jeg kommer ikke neste helg. - Når kommer du da?
Jeg kommer ikke. Ikke barna heller.
Kan jeg få kake nå?
Dan Ellsberg? Rich Corcoran. Jeg ville bare gratulere.
- Er du klar til utfordringen? - Unnskyld meg.
Jeg vet at dette skaper problemer, men det er viktig.
Vi kommer til å forme politikken i Washington, til å bety noe.
Nei, du vil bety noe.
Jeg elsker deg, men jeg har aldri betydd noe. Ikke barna engang.
Jeg ber deg ikke ofre karrieren for oss.
Hold opp med det der! Vi er ikke hjemme.
Jeg vet du skal utrette noe stort. Jeg håpet det omfattet familien.
- Jeg drar ikke til Washington. - Jeg vil skilles.
Hva?
Carol, jeg kan forandre meg.
Evnen til forandring er ikke et av dine mange talenter.
Den eneste forandringen jeg ville få, er luftforandring.
Jeg begravde meg i arbeidet. Jeg analyserte data fra Vietnam.
Min rang, GS - 18, var den høyeste en sivilperson kunne oppnå.
Jeg rapporterte til John McNaughton.
Via forsvarsministeren hadde han god kontakt til president Johnson.
Det var her jeg alltid hadde ønsket å være.
ANGREP FRA NORD-VIETNAM
MOT AMERIKANSKE MARINEFARTØYER
Det er min plikt overfor det amerikanske folk å meddele-
- at nye angrep på amerikanske skip på åpent hav i Tonkinbukta-
- i dag har tvunget meg til å gi den amerikanske hæren ordre om...
Nå er krigen vår, Ellsberg.
Gi meg en rapport om hva det kan medføre. Gi meg logikk og fornuft.
Beskriv et mulig handlingsforløp. Ingen følelser. Rene fakta.
- Hvor fort kan du lage den? - Tja...
Ikke fort nok.
Angrepet på SS Maddox er en klar overtredelse av Genèvekonvensjonen.
Det krever øyeblikkelig og besluttsom handling.
Vi må svare igjen tross risikoen. På grunn av risikoen.
Vi må anvende all makt som kreves for å beskytte våre interesser.
- Du er sen. - Ja.
- Hvem er det? - Dan Ellsberg.
Er det Dan Ellsberg? Hva snakker han så heftig om?
Hvis kommunistene vinner i Vietnam, faller resten av Sørøst-Asia også.
Det er en borgerkrig. Bør ikke vietnameserne få velge selv?
De er ikke klar til det. De har kjempet for uavhengighet i evigheter.
De har slåss mot Kina, Frankrike, Japan, Frankrike igjen, Kina igjen.
Jeg forstår. Fordi Sovjet og Kina støtter kommunistene, -
- er vår globale innflytelse i fare?
Nei, la oss logre. Det virket for Polen og Ungarn i 2. verdenskrig.
Det var Hitler.
Kanskje Bresjnev og Mao bare mangler den stygge barten.
- Jeg heter Dan Ellsberg. - Jeg er blitt advart om det.
- Patricia Marx. - Takk for invitasjonen.
Det er min fars fest. Jeg har ikke invitert deg.
Jeg ville kunne få deg på min side innen soloppgang.
- Hvorfor skulle jeg gi meg så lett? - Fordi jeg har rett.
En annen gang.
Hvor lenge har du vært her? I Washington.
- Tre måneder. Fire. - Klar til å erobre verden.
Vet du at Washington blir kalt jomfrubyen?
Alle kommer for å forføre jomfruen og blir forført av jomfruen.
Hvor skal du?
Det ville ta seg dårlig ut hvis jeg ikke hilste på kjæresten min.
Det begynte i det små. Fiendens tap ble blåst opp -
- selv om det ble meldt om kraftig motstand og amerikanske falne.
Det var umulig å avgjøre hvordan det gikk for oss.
Her står det at den nattlige beskytningen ved Ben Tre er opphørt.
Her står det at tre soldater ble drept den 11. mars om natten ved Ben Tre.
- Kanskje det er en feil. - Det skjer hele tiden.
For en måned siden fikk du en bunke av disse, men jeg har ikke hørt noe.
De fortsetter å komme.
Alle etterretninger kan dementeres av like troverdige kilder.
- Hva foreslår du? - Les dem!
Og så en undersøkelsesmisjon.
En som undersøker de faktiske forhold. Jeg melder meg frivillig.
- Vil du tilbake til marinekorpset? - Vi må vite hva som skjer der borte.
Hvordan skal presidenten kunne treffe beslutninger ellers?
- Du burde lese... - Jeg har det.
Det var på tide. Jeg har ventet på dette.
Hvorfor tok det så lang tid?
Hvis tallene her er gale, slåss vi kanskje på feil side.
Dra dit. Og finn ut hvordan vi kan komme oss ut hvis det går galt.
Tenk å høre det fra deg. Hauken som drepte duen.
Finn svarene. Dropp formodningene.
Fakta. Ikke rykter eller pissprat. Avlegg rapport til meg, bare til meg.
Tallene er motstridende, men du tar feil.
Disse beregningene og beslutningene kan bli enden på din karriere.
Mange har fått karrieren ødelagt av mindre.
Jeg ble tilknyttet general Lansdales kontingent.
Jeg oppdaget snart at det var to verdener: Saigon... og der ute.
Når landsbyer ble erklært nedkjempet,-
- dro jeg ut for å undersøke det selv.
- Hva med her? - VC trakk seg ut for noen uker siden.
- Den er altså sikker? - Det er så sterkt sagt.
Det er våre mest pålitelige opplysninger.
Det er verken opplysninger eller pålitelig.
Ellsberg, er det deg?
- Hvem er det? - Tony Russo.
Russo? Hva pokker gjør du her? Hva skjer der inne?
Jeg fører tilsyn med et prosjekt for hæren.
Vi undersøker Vietcong-fangers motivasjon og kampmoral.
- Det har de visst nok av. - Det kan du si.
Det er ikke som vi regnet med.
Uansett hvor mye artilleri og napalm og mannskap vi hiver etter dem, -
- gir de ikke opp.
- Hva gjør du her selv? - Jeg finner ut hvordan vi vinner.
Vil du vite hvordan vi vinner?
Ved å overbevise dem om at det er ok å tape.
Jeg trodde jeg bare skulle være borte noen uker. Men tiden gikk.
Jeg visste fortsatt ikke hvorfor alt virket som én stor unnskyldning.
lnkonsekvenser som motsa seg selv.
Men jeg var fremdeles mer engasjert enn noen gang.
De holdt hodet høyt. Deres mot var stort.
Hvis de var redde for å dø, viste de det aldri.
Vått. Jorda er våt. Lufta er våt. Føttene mine er våte.
- Hva heter du? - Compson, Larry, den 3., sir!
Ikke "sir". Jeg er bare observatør.
Klapp igjen! Ta deg sammen, Compson.
- Spiller du? - Nei. Er du journalist?
- Ja. Jeg aner en viss motvilje. - Jeg liker ikke det jeg leser.
- Hva skulle vi skrive i stedet? - Noe positivt. Hva som helst.
- Altså lyve? - Det blir annerledes.
- Hvor lenge har du vært her? - Et halvt år.
Lykke til. Jeg håper du har rett.
Hvis du finner en god historie, så kontakt meg. Neil Sheehan fra UPl.
Dan Ellsberg.
Hvor lenge tror du vi skal være her?
- Så lenge som det tar. - Og hvor lenge tror du det er?
Daniel Ellsberg, 2. desember 1965, Saigon.
- Hva gjør du her? - Jeg er radiokorrespondent.
Jeg har mitt eget program. Vil du kommentere våre fremskritt?
Det er en god begynnelse at du er her.
Hvordan går det med pasifiseringsarbeidet?
Dårlig. Du virker ikke utpreget pasifisert.
Hvordan går det med kamptreningen av den sørvietnamesiske hæren?
Like godt som det går for meg å invitere deg ut på middag.
Dr. Ellsberg, når kan vi vente et tilfredsstillende utfall av dette, -
- og hva blir utfallet?
Vi er visst ferdige.
- Takk. Mange takk. - Ingen årsak.
Lotusen er en av de få blomster som bærer frukt og blader samtidig.
Får du ikke hodepine av alt det du fyller hodet med?
Når de blomstrer -
- blir de vakrere for hver ny ring blomsterblader.
Bort dit.
Jeg liker regn.
Det gjør deg så vakker.
Hvor stammer det fra?
Da jeg var barn, ville min mor at jeg skulle bli konsertpianist.
Jeg hadde vel visse evner, men jeg var ikke noe stort talent.
Men hun trodde fullt og fast på meg, og jeg måtte øve i en uendelighet.
Da jeg var 15, den 4. juli, sovnet min far bak rattet.
Jeg våknet på sykehuset dagen etter -
- og fikk vite at min mor og søster var døde.
Jeg husker at det første jeg tenkte da jeg hørte det, var:
"Nå slipper jeg å spille piano."
Og jeg har ikke spilt siden.
Fortell om radioprogrammet ditt.
Når jeg treffer noen som virker spennende...
- Kunstnere, politikere... - En offiser i baren.
- Det også. Så intervjuer jeg dem. - Var jeg i USA, ville jeg høre det.
- Det sendes bare i New York. - Da ville jeg flytte.
Det synes jeg du burde.
Bli med når jeg drar hjem om noen uker.
Jeg er så glad du er her.
Det er jeg også.
- Hva har skjedd? - VC støtte på Alpha-kompaniet.
- Landsbyen ble fanget i kryssilden. - Hvor mange soldater falt?
Alle de falne er landsbyfolk.
Vi har fått vite at fienden mistet 20 mann. Spør igjen.
Bare landsbyfolk.
- Russo. - Ja? Ellsberg.
Flott presset skjorte. Du har alltid pressede skjorter.
- Alt vel? - Ja, jeg...
- Jeg sitter og grubler. - Hva grubler du over?
De Vietcong-fangene jeg forhører...
... som man sa var noen feige, kujonaktige kjøtere...
De later til å være besluttsomme, engasjerte, asketiske og...
... idealistiske. Hvorfor det?
600 stykker.
- Hva gjør du? - Tapsliste.
Tapsliste. Det er ikke noen tapsliste.
Er ikke livet herlig?
Er ikke tapsliste herlig? Er ikke Saigon herlig?
Har du hørt den om general Navarre? Han froskespiseren?
Det var i 1 954, rett før Dien Bien Phu.
"Hvor mange lik?" spurte han. "300," ble det svart. "300 lik."
"Ok," sa generalen. "Vi vet at vietnameserne fjerner sine falne."
"300 lik svarer nok til 3000 falne. Og så er det 10 prosents feilmargin."
"Vi sier til pressen at 3300 ble drept."
"lfølge tapslisten, general?" "Hva ellers?" svarte generalen.
- To og to er fem. - Akkurat.
Dr. Ellsberg, du har alltid forstått å skjære inn til beinet.
Du trener feil muskel.
- Jeg reiser i morgen tidlig. - Jeg er snart ferdig.
Er du?
Den har jeg hørt før.
Jeg må få oss på rett spor igjen.
- Hva vil det si? - Mod en form for seier.
En form for seier? Har du ikke sett nok her til å vite bedre?
Vietnam er viktig for oss. Det er ikke galt å slåss for landet.
Spar meg! Jeg mener det.
Jeg vil ikke vite hva du innbiller fjolsene i Pentagon.
Oppfordrer du dem til å opptrappe i urimelig grad?
Vil du gjøre flere av våre uskyldige gutter til kanonføde?
Er det det du vil? For det er det du gjør.
Patricia, jeg vil ikke snakke mer om krigen.
- Unnskyld. - Du trenger ikke unnskylde.
Du har rett til å mene hva du vil. Jeg bare holder det ikke ut.
Jeg unnskylder ikke min holdning, men for å ha skuffet deg.
Faen!
- Hvor kommer det fra? - Hold kjeft!
- Vi er under kraftig ildgivning. - Bravo Åtte, hva er deres posisjon?
Kom igjen!
Ut herfra!
Sanitet!
Jeg hadde endelig fått et glimt av den sannheten jeg famlet etter.
Vi kunne bare vinne hvis...
Jeg kom hjem.
Og John McNaughton var blitt drept i en flyulykke.
Han var borte.
Akkurat som min stilling i Washington og min kontakt til ham.
Jeg hadde leverbetennelse, var nedtrykt, hadde mistet forbindelsen.
Til sist gikk jeg tilbake til den gamle jobben min hos RAND.
Jeg skulle delta i arbeidet på en beretning om vår tid i Vietnam -
- som Robert McNamara hadde bestilt.
De ba meg også lage en rapport om våre muligheter til Det hvite hus.
Jeg fortalte dem det som var blitt så klart for meg.
At vi var i store vanskeligheter.
Og at vi måtte innrømme våre feil og skifte strategi.
- Hei, Dan. - Hei, Harry.
Det var trist med McNaughton. Jeg vet dere hadde et nært forhold.
Hva er det blitt av vår kjære, irriterende, selvglade drittsekk?
Jeg vil gjerne at du snakker med den psykologen jeg anbefalte.
Gjør det. Kanskje du får det bedre.
Hvorfor forela ikke Kissinger rapporten min for Nixon?
Kanskje det var konklusjonen:
"Med den nåværende taktikken er våre mål i Vietnam uoppnåelige."
- Den er vond å svelge. - Det er sannheten.
Regnet du med en positiv reaksjon fra Kissinger?
Nei. Send Pentagon en kopi. Jo flere som ser den, jo bedre.
De er opptatt med McNamaras krigsanalyse.
- Når får vi se den? - Det gjør vi ikke. Den er hemmelig.
For noe sludder! Det er en fremstilling av krigen.
Jeg har arbeidet på den. RAND må kunne skaffe den.
Det er ingen som har sett den. Kongressen aner ikke at den fins.
Kan du ikke prøve?
Ok. Men ikke gjør deg noen forhåpninger.
WESTMORELANDS ANMODNING OM FORSTERKNINGER SKAPER DEBATT
Å si at vi er nærmere seieren, tror jeg, grunnet bevisene, -
- at optimistene som har tatt feil før...
Å si at vi er på nederlagets rand, er en urimelig påstand.
Å si vi står i stampe, er den eneste realistiske konklusjon.
Hvis analytikerne mot forventning har rett, -
- må vi finne ut hva fienden vil -
- hvis dette vitterlig er hans siste krampetrekninger.
Men for meg står det klart -
- at det eneste fornuftige vil være å forhandle, ikke som seierherre, -
- men som et rettskaffent folk som prøvde å forsvare demokratiet.
- Du ba meg komme? - Ja.
Gå inn på kontoret ditt og lukk døren. Rapporten ligger på bordet ditt.
Den er ikke registrert. Hold det hemmelig.
- Her er kodene. - Takk, Harry.
FORHOLDET MELLOM USA OG VIETNAM 1945-1967
Det var ikke det jeg hadde ventet.
De 47 bindene var intet mindre enn en kronologi over vår fortapelse.
Det var to krigsberetninger: En til presidenten, og en til oss andre.
Man hadde løyet om Vietnam under de seneste fire presidenter.
Det var ikke bare én mann. Det var selve embetet.
Truman ignorerte utallige bønner om hjelp fra Ho Chi Minh -
- og hjalp Frankrike i kampen mot partisanene. Kongressen visste intet.
Eisenhower gikk med på å dele Vietnam.
Han hjalp med å innsette et korrupt styre i Sør-Vietnam, -
- og han sendte rådgivere som hjalp dem. Kongressen visste intet.
Kennedy planla allerede i 1961 vårt omfattende engasjement.
Han godkjente kuppet mot Diem og gjorde intet da Diem ble myrdet.
Så kom Johnson. Han brukte angrepet i Tonkinbukta, -
- som ifølge rapporten aldri fant sted, -
- til å få oss inn i krigen uten en krigserklæring fra Kongressen.
McNaughton visste det i all hemmelighet.
Og det var jeg som hadde tatt feil.
Det forandret hele mitt vesen å lese de sidene.
Hvert ord brente min tro, min tillit og min troskap vekk.
Og jeg var en del av løgnen.
Selv etter å ha lest, ønsket jeg å tro på systemet.
At det kunne gjøres innefra. Det hjalp ikke å henvende seg til presidenten.
Jeg trengte en alliert i Kongressen.
Takk for at jeg fikk komme, senator Fulbright.
- Sitt ned. - Takk.
Din motstand mot krigen er velkjent, så vel som din integritet.
Før du gjør meg til helgen, så husk at jeg støttet Tonkinbuktresolusjonen.
Til min store fortrydelse.
Jeg trenger din hjelp. Jeg tok med meg noen få utdrag.
I sin helhet er det et overveldende bevis på en sammensvergelse.
Man utkjemper en krig uten Kongressens og folkets godkjennelse.
- Hva er dette? - Et skriv fra Forsvarsdepartementet.
En intern rapport. Den er jo topphemmelig.
Jeg visste ikke engang at den fantes. Hvordan fikk du tak i den?
Er den stjålet?
Jeg kontakter Forsvarsdepartementet og anmoder om en kopi på lovlig vis.
Det får du ingenting ut av.
Det er en grunn til at den er hemmelig.
Jeg kan ikke bestride Forsvarsdepartementets vurdering.
Jo, det kan du.
Du er formann i Utenriksutvalget og kjent krigsmotstander.
Takk for henvendelsen.
Den er hemmelig fordi den ikke tåler dagens lys.
Tonkinbuktresolusjonen ble skrevet lenge før det påståtte angrepet.
Jeg var der. Jeg så unge amerikanere og fiender dø.
Jeg så deres og våre lidelser.
Presidentene visste krigen ikke kunne vinnes.
Men ingen av dem ville være den første presidenten som tapte en krig.
Og det fortsetter til noen i din stilling leser den -
- og står frem og sier at vi er blitt løyet for.
Vi holder ikke med gal side i Vietnam. Vi er den gale siden.
Er du klar over at du ber meg, en amerikansk senator, bryte loven?
Avsløre statshemmeligheter?
Jeg beklager, men jeg kan ikke hjelpe deg.
Nei vel. Takk for at du hørte på meg.
Jeg prøvde andre. Uten hell.
Jeg var klar til å gjøre det jeg skulle ha gjort for lengst. Gi opp.
Eggerøre, bløtkokt, speilegg, posjert. Det er en stor beslutning, Ellsberg.
- Russo. Jøss, hvor har du vært? - Jeg har spredt budskapet.
- Hvilket budskap? - Fred.
Vet du hva? Vi har party i kveld. Kom innom.
Ta med deg din seneste erobring. En flyvertinne, en sykesøster.
Hvor ble det av hun amerikanske i Saigon?
Patricia Marx? Jeg vet ikke.
Jeg har forstått. Hvem du vil.
Har du en kulepenn jeg kan låne? Takk.
Malibu. Livet er en lek.
- Takk. Godt å se deg, Tony. - Kommer du?
Stå på. Dan Ellsberg.
Det trodde jeg aldri jeg skulle se hos deg.
- Hva da? - Tvil.
Jeg har prøvd samtlige liberale i Kongressen. Fulbright, McGovern.
Jeg har prøvd å få den med i Kongressens møtereferater.
Har alle andre enn meg sett den?
På Harvard danset vi en bisarr dans, og det har vi gjort siden.
- Ingen vil røre den. - Så få tak i et helikopter!
Kast den ut over Washington og New York. Gi den til folket.
- Jeg er ikke noen aktivist. - Gi den til ham, til dem, til henne.
- La den lekke til New York Times. - Tror du ikke jeg har overveid det?
- Det er vanvidd. - Det vil avslutte krigen.
Det er landsforræderi.
AMERIKAS KRIGSMOTSTANDERE
Hei, alle sammen. Jeg vil prate litt om min kjærlighet til mitt land.
Jeg heter Randy Kehler. Jeg er utdannet på Exeter og Harvard.
Landet trenger folk med min bakgrunn som direktører, -
- politikere og medisinske og vitenskapelige forskere.
Landet mitt trenger folk som meg til å lede det.
Og det mener jeg at jeg gjør. Om noen dager skal jeg i fengsel.
Som mange her ble jeg innkalt og måtte velge.
Jeg mener ikke at vår sak i Vietnam er rettferdig. Jeg vil ikke slåss der.
Men jeg er...
Men jeg er amerikaner. Og jeg nekter å stikke av til et annet land.
Og jeg vil ikke kalle meg pasifist, -
- så folk kan tro at min overbevisning bare er en ideologi.
Den beste, eneste, måten jeg kan tjene mitt land på, -
- er ved å ofre meg.
Når jeg blir løslatt, vil jeg være stemplet resten av livet.
Jeg vil aldri bli direktør. Jeg vil aldri bli politiker.
Og av mange vil jeg aldri mer bli stolt på.
Men jeg er rede til å oppgi alt dette.
Den skampletten jeg får...
... vil jeg bære med stolthet.
Vi spiste våre unge.
Jeg innså at folket for enhver pris måtte høre sannheten.
Jeg begynte på det jeg hadde unngått.
Jeg etablerte en fast rutine.
Ved midnatt forlot jeg RAND med noen hundre sider.
De kjente meg. Jeg var en av dem.
Tony Russos kjæreste lot meg bruke kopimaskinen på reklamebyrået sitt.
Jeg kopierte fra kl. 1 til kl. 4, sov et par timer, -
- og brakte papirene tilbake før noen savnet dem.
Jeg var i sving hver eneste dag. Russo hjalp meg så ofte han kunne.
Vi har ikke sett deg på en måned, og så skal vi gjøre dette?
Kan du ikke bare få noen papirer som ikke er stemplet?
- Vet dere hva "topphemmelig" betyr? - At vi ikke får si det til mor?
Hør her.
Dere skal ikke lyve for min skyld. Verken for mor eller andre.
- Ok. - Ok?
La oss komme av gårde. Jeg tar dette. Kast resten.
Det tok flere måneder.
Om natten fikk jeg prikker for øynene av kopimaskinens lys.
Om dagen gikk jeg balansegang i søvne.
Det overtok livet mitt.
- Hva gjør du der oppe? - Jeg bare kopierer.
Om natten? Mens barna klipper "topphemmelig"-stempler av?
Hold barna utenfor dette. De skal ikke inndras i en forbrytelse.
Hvis du vil være helt, så vær det alene.
Jeg vil ikke være helt. Barna mine skal vite hva deres far tror på.
De skal kjenne landet sitt og lære å elske det.
- Det er viktig. - Vil du vite hva som er viktig?
Du blir rettsforfulgt, og barna dine blir innkalt til å vitne mot deg!
De vil ikke lyve. De sier sannheten.
Jeg kan bare håpe de gjør det... og elske dem etter beste evne.
Ingen andre enn deg kan si "elske" i en samtale om lovbrudd.
Hva har skjedd med deg?
- Hallo? - Patricia, det er Daniel.
- Er det noe galt? - Alt er i orden.
Vi tok feil. Jeg tok feil.
Jeg trenger din hjelp.
God natt, Dan.
Dan, disse mennene fra FBI vil gjerne stille noen spørsmål.
Hva kan jeg hjelpe med?
Vil du vise oss RANDs kopi av Vietnam-rapporten?
- Den er i safen. - Vil du åpne safen?
Ja visst. Hvis dere har den påkrevde sikkerhetsklareringen.
Alle sammen er her.
Har papirene vært fjernet fra bygningen?
- Det er imot RANDs politikk. - Har du fotografert dokumentene?
- Det er også imot RANDs politikk. - Besvar spørsmålet.
Svaret er nei.
Du hører fra oss.
FBI sier de har etterretninger om at du lekker rapporten. Stemmer det?
Daniel. Du fikk rapporten for at du kunne lese den.
- Den skulle forbli hos RAND. - Dette er større enn RAND.
Jeg har lest den. 7000 sider. 47 bind. Delvis skrevet av meg.
Det betyr ikke at du eier den. Lekker du rapporten?
Har du lest den? Det burde du.
Vi har løyet i flere årtier. For hverandre, landet, vietnameserne.
De politiske strategene har løyet. Presidenten, vi alle.
Rapporten er løgnens historie.
Men du selv kan godt lyve fordi det skjer i en høyere saks tjeneste.
Nå skal jeg si deg noe. Alle løgner er forræderi. Alle løgner.
Hvis du har sviktet RANDs tillit, har du brakt gode mennesker til fall.
- Det er utilgivelig. - Det er denne krigen også.
Du hevder du vil tjene presidenten og landet.
Men du vil bare tjene deg selv.
Gjelder jobbtilbudet fra MIT fortsatt?
Ta imot det.
Døren var åpen.
Gir du en hånd med bagasjen? Den står ute foran.
Hva gjør du?
- Vi deler rom med en elefant. - Du må lese nesten 7000 sider.
- Har du lest alle sammen? - To ganger.
Vel, med en masse kaffe...
... og en masse elskov får jeg vel lest dem.
Vekk meg når du kommer til elskoven.
Krigen var feil fra begynnelsen, og det blir verre og verre.
Det handler ikke om krigen eller om Vietnam.
Det har alltid handlet om å bli på presidentposten, vinne valget.
De var redde for at hvis de tapte der, ville de tape her òg.
Så det eskalerer, som i 64.
Nixon har opptrappet bombetoktene og gått inn i Kambodsja.
Regjeringen har intet å vinne og alt å tape hvis rapporten blir kjent.
Fred er ikke et politisk mål. Det er et menneskelig mål.
- Det er farlig for deg å omgås meg. - Det vet jeg.
Jeg skal ingen steder.
Gift deg med meg.
Albert Speer, Hitlers ledende arkitekt i våpenindustriens byggearbeider, -
- var den eneste nazisten i Nürnberg som vedkjente seg sin skyld -
- i å ha medvirket til skapelsen av... et fordervet og ondt system.
Han vedgikk at han var like skyldig -
- som de som brukte systemet til å utføre folkemord.
Jeg visste på første hånd hvordan vi var kommet inn i krigen.
Jeg visste på første hånd, at våre utsikter var håpløse.
Og jeg visste at det ikke ville slutte.
GJENNOMBRUDD. HAR INNRØMMET AT HAN HANDLET OVERLAGT.
- New York Times, Washington. - Neil Sheehan, takk.
Sheehan.
Hallo?
- Hvem snakker jeg med? - Det er Daniel Ellsberg.
Du sa en gang at hvis jeg hadde en god historie, ville du skrive den.
Jeg har en. Hva vet du om Pentagons krigsrapport?
- Ingenting. Ingen har lest den. - Det kan det forandres på.
Jeg kan ikke love å trykke den før jeg og redaktørene har lest den.
Vi må sjekke at den er ekte, og selv etter det kan det være motstand.
Hvorfor? Det begriper jeg ikke. Det er jo en kjempehistorie.
Det er en hemmelig, intern rapport som blir lekket i krigstid.
En ikke-erklært, uendelig, motbydelig, drepende krig.
Det blir diskusjon om hvorvidt det er lovlig og klokt å trykke den.
Ok. Vi trenger en diskusjon. Om hvorvidt krigen er lovlig og klok.
Hele rapporten er på 47 bind. Jeg har 43 her oppe.
Jeg har utelatt alle opplysninger jeg mener kan true nasjonens sikkerhet.
Får jeg spørre om noe? Hva vil du oppnå med dette?
Jeg vil forhindre bombingene og myrderiene.
- Patricia? - Jeg er her ute.
- Nixon danset i går kveld. - Huff, så uhyggelig.
Her er en annen historie som vil interessere deg.
VIETNAM: RAPPORT FØLGER 30 ÅRS VOKSENDE ENGASJEMENT
Å, gud!
Det er utrolig.
Nå er det ingen vei tilbake.
Noen var nødt til å stå frem og si sannheten.
VIETNAM: RAPPORT FØLGER 30 ÅRS VOKSENDE ENGASJEMENT
Jøss!
... at New York Times i dag brakte en hemmelig rapport -
- om vårt engasjement i Vietnam. Det hvite hus har ikke reagert.
Ja! Sånn skal det være.
- New York Times er ferdige her. - Vi må hindre at det lekker ut mer.
- Vi må ha en særlig enhet. - Rørleggere. Som tetter lekkasjer.
Hva ønsker presidenten å gjøre?
- Times forbereder neste del. - Det må vi forhindre.
Jeg kan be dem om frivillig å unnlate å bringe den.
Hvis de nekter, tar vi av oss fløyelshanskene.
- Justisministeren nedlegger forbud. - Stanse trykkingen?
- Har det noen gang skjedd før? - Nei.
Sett det i verk.
- Hvor har Times rapporten fra? - FBI mistenker en Daniel Ellsberg.
Finn ut hvem han er og uskadeliggjør ham.
- Ta høyre side. - Ok.
Soverommet er tomt.
Kjøkkenet er tomt.
- Tomt. - Ellsberg er vekk. Det er ingen her.
Her er den siste.
Dere er de første som noensinne har banket på.
- Kan vi komme inn, Mr. Russo? - Nei, jeg kommer ut.
Vi vil snakke med deg om Daniel Ellsberg.
Jeg vil ikke snakke med dere.
Har du en advokat?
Skaff deg en.
Carol Ellsberg?
Sikkerhetssjefen din hadde et forhold til ham.
- Det angår ikke meg. - Jo, hvis hun hjalp ham.
- Hun hadde intet med det å gjøre. - Hva hadde du med det å gjøre?
Ikke det fjerneste. Unnskyld meg.
- Times nekter å stanse. - Gi dem munnkurv, de svina.
- Hva med Ellsberg? - Kissinger tror han er psykisk syk.
Hauken er blitt fredselsker. De tror det kanskje er dop.
- Er han alene i dette? - Han er gift med Patricia Marx.
Hoover kjenner faren hennes.
Ikke så rart at FBI ikke kan finne ham. De leter sikkert ikke.
Tror dere han snakker med russerne? Eller kineserne?
Hvor mye vet han? Hvor mye kan svinet skade oss?
- Vi skulle aldri ha trykt den. - For pokker, vi har pressefrihet!
Det er Sheehan. Vi bringer ikke neste del.
- Hva? - Det er presidentens ordre.
De kan ikke arrestere alle i New York Times. Fortsett.
- De har stanset trykkeriet. - Det kan de ikke.
De har nedlagt forbud. Vi har stanset historien.
Nixon fikk Mitchell til å si at det brakte nasjonens sikkerhet i fare.
- Det er ingenting vi kan gjøre! - Jo! Skriv historien!
Du må trykt den et annet sted.
Sheehan! Faen!
Faen.
Hva gjør du? Hallo, hva gjør du?
Dan, du har vært på alle nyhetskanalene.
De kaller den Pentagonrapporten. FBI har utpekt deg som kilden.
De leter etter deg over hele landet. De vet alt om deg.
Hvor du gikk på skolen, hvem familien din er. De vet om meg.
Nixon har fått nedlagt forbud mot offentliggjørelsen i Times.
Jeg har ringt til Washington Post. De er på vei hit etter en kopi.
- Vil de kunne trykke den? - Jeg vet ikke.
- Hva om de ikke trykker den? - Jeg vet ikke.
Hvis Nixon kan...
Jeg vet ikke, Patricia! Jeg vet ikke.
Vi kan ikke bare gi opp.
De siste seks dagene har kostet dyrt.
De allierte vurderer at fienden har mistet over 6000 mann.
360 amerikanske soldater er døde, og over 1 000 er såret.
Jeg sa ikke noe om å gi opp.
Offentliggjørelsen av deler av en hemmelig Vietnam-rapport-
- har utløst en omfattende rettsstrid om pressefriheten.
Mannen som menes å ha lekket Pentagonrapporten -
- er Daniel Ellsberg, tidligere marinesoldat, nå forsker ved MIT.
Ellsberg arbeidet for Pentagon under opptakten til Vietnam-krigen.
Siden arbeidet han på Pentagons krigsrapport.
Rent juridisk står han usikkert, -
- og han vil ikke si om han hadde noe å gjøre med offentliggjørelsen.
Men han snakker gjerne om hva han håper offentliggjørelsen vil føre til-
- og om det han kaller statens følelseskalde holdning til sivile tap.
I rapportens 7 - 10 000 sider tror jeg ikke det står et eneste ord om-
- hvilken virkning vår politikk menes å ha.
På de samlede vietnamesiske tap. På antallet flyktninger.
- Jeg sender over noen til CBS. - De sender fra et hemmelig sted.
Min far hadde et yndlingssitat fra Bibelen, som jeg hørte som barn.
"Sannheten skal gjøre dere fri". Jeg håper den sannheten som er ute...
Den er ute av safene og kan ikke låses inne igjen.
Jeg håper den kan befri oss fra krigen.
Jeg håper at vi kan legge krigen bak oss og lære av den, -
- så de neste 20 års historie ikke vil ligne de seneste 20 års.
Appellretten har sendt saken videre.
Saken Times og Post mot staten kommer for Høyesterett.
De begynner i morgen.
Vi har gjort alt vi kan.
Det er på tide at jeg melder meg.
Jeg hadde ikke ventet å høre deg si det.
Alaskas senator er blitt forhindret i å lese rapporten høyt i Senatet.
Det er opp til Høyesterett nå. En sak om ytringsfriheten.
- La oss snakke om saken mot deg. - Hvordan ser det ut?
Du blir anklaget for tyveri, videregivelse av fortrolige papirer.
- Sammensvergelse, spionasje. - Muligens også landsforræderi.
- Vi vet ikke hvor langt de vil gå. - Jeg får nok mitt pass påskrevet.
- Hva er det verste som kan skje? - Jeg sier det uten omsvøp.
Mange er takknemlige for det du har gjort, men ikke Nixon.
Jo mer han tenker over det, jo mer fortørnet...
Hvis ikke dødsstraff, går de nok etter livstid.
Jo før du melder deg, jo før kan vi begynne å kjempe.
La oss arrangere overgivelsen.
Gi dem plass.
Vil du kommentere anklagene mot deg?
Du risikerer over 1 00 års fengsel.
Jeg beklager ikke offentliggjørelsen. Bare at jeg ikke gjorde tidligere.
De har rett til å nekte å uttale Dem. Har De forstått?
Alt De sier kan bli brukt mot Dem i en rettssak. Har De forstått?
De har rett til en advokat som kan være til stede under avhør.
Begge parter gjorde inntrykk på dommerne i dag.
Riksadvokaten sa at rapporten inneholdt følsomme opplysninger.
De to avisenes advokater svarte-
- at det var en historisk rapport som folket har rett til å lese.
Saken gikk til doms sent i dag. Avgjørelsen ventes når som helst.
Ja. Jeg er på vei. Avgjørelsen er falt.
Retten har truffet en avgjørelse. Flertallsuttalelsen blir delt ut nå.
- Dan. - Hva ble det?
Det var seks stemmer mot tre. Avisene går i trykken nå.
Vi har stilt kausjon, så nå kan vi legge dette bak oss.
Offentliggjørelsen er lovlig, så du har ikke brutt noen lover, vel?
Dette affiserer ikke saken min. Jeg blir fortsatt anklaget for forræderi.
- La meg se avgjørelsen. - Det er dommer Blacks uttalelse.
"Grunnlovsfedrene ga pressen frihet til å røkte deres verv."
"Og pressens viktigste verv..."
"... er å hindre myndighetene i å bedra befolkningen -
- og sende dem til fjerne land for å dø av sykdommer og bomberegn. "
"New York Times og Washington Post skal ikke fordømmes. "
"De gjorde det grunnlovsfedrene håpet og stolte på de ville. "
"Pressen må ha frihet til å trykke alle nyheter uten sensur."
Jeg tror ikke jeg kommer tilbake.
- Takk. - Ingen årsak, Daniel.
Ingenting.
Her er den.
Skynd dere. Kom igjen.
Ellsberg er folkets helt, og Times vinner nok en Pulitzer.
- For å stjele papirer. - De er forbrytere.
Ellsberg hadde en medskyldig. Vi er også ute etter ham.
De blir buret inne resten av livet.
Presidenten ønsker fortsatt å grave alt skitt frem. Svinet skal knuses.
- God morgen, hr. president. - God morgen, hr. president.
Operasjonen gikk glatt.
Rørleggerne fant dette hos dr. Fielding.
Det er ikke fordi jeg tror at rettssaken går dårlig, -
- men hvilke land utleverer ikke folk til USA?
Fem menn ble arrestert i natt-
- mens de anbrakte avlyttingsutstyr i demokratenes partikontor-
- i bygningskomplekset Watergate. Forbryternes identitet kjennes ikke.
- Hva er det? - Jeg fikk ikke sove.
Vet du hva som slo meg i dag? Rettssaken din har tatt over et år.
Iblant føles det som om den aldri vil ta slutt.
Alle trodde at jeg skulle utrette store gjerninger. Prege verden.
Da min mor og søster døde...
... tenkte jeg bare på meg selv.
Og da min illusjon om Amerika døde, gjorde jeg det samme.
Jeg ville knuse regjeringen og nasjonen.
Jeg hadde elsket dem og jeg var sint, og de skuffet meg.
Kanskje jeg går over i historien som en forræder.
Mine barn vil skamme seg. Deres navn vil være vanæret.
Alle bes reise seg for dommer William Matthew Byrne.
Sitt ned.
Siden den 26. april har regjeringen frigitt mange opplysninger -
- om flere statlige organers ferden i forbindelse med de tiltalte.
Jeg skal vurdere om denne ferden har påvirket de tiltaltes rettigheter -
- samt deres mulighet for å få en rettferdig rettergang.
Retten har fått kjennskap til en enhet opprettet av Det hvite hus -
- som var ansvarlig for innbruddene hos dr. Fielding og i Watergate.
De samlede omstendigheter ved saken krenker rettsbevisstheten.
De besynderlige hendelsene har gjort ubotelig skade på sakens forløp.
Derfor har jeg besluttet å erklære rettssaken ugyldig...
... og avvise saken.
Takk og pris for Richard Nixon.
For meg som amerikaner er demokratiet hellig.
Verdt å kjempe for.
Og hvis min største patriotiske handling -
- var landsforræderi, så la den være det.
58 1 48 amerikanske soldater og over 2 millioner vietnamesere døde.
Vi kan lære at vi ikke kan overlate landets styre til presidenten alene.
Slett ikke utenrikspolitikken. Uten Kongressen og folkets hjelp.
Daniel Ellsbergs offentliggjørelse av Pentagonrapporten -
- avslørte myndighetenes løgner for folket -
- og gjorde sannheten om Vietnam-krigen til et sentralt emne.
Slik systemet er nå-
- er det meget vanskelig for ærlige og oppriktige folk å forbli i det-
- uten å bli frasortert, avskjediget, gjort apatiske eller korrumpert.
I 1975 sluttet USAs lengste krig.
25 års militært engasjement i Sør-Vietnam er over.
Midt på ettermiddagen ankom 81 amerikanske helikoptre til Saigon.
Over 6000 ble evakuert fra den amerikanske ambassaden, -
- fra byens hustak, og fra Tan Sun Nhat Lufthavn.
Det oppstod kaos da helikoptrene kom.
Mange hundre vietnamesere beleiret ambassaden, -
- så de kunne komme ut av landet.
Noen satt fast i piggtråden på muren rundt ambassaden.
Vietnameserne gråt og ropte "Vi vil også bort."
I mellomtiden brente ambassadens folk de siste papirene.
Dan Rathers, CBS News, New York. Takk for i kveld.